Grantová agentura České republiky zveřejnila dne 2. 11. 2021 seznam projektů JUNIOR STAR určených k financování od roku 2022. Žadatelé, kteří do těchto soutěží podali návrh projektu, naleznou jeho hodnocení v Grantovém informačním systému GRIS.
Grantová agentura České republiky zveřejnila dne 2. 11. 2021 seznam projektů JUNIOR STAR určených k financování od roku 2022. Žadatelé, kteří do těchto soutěží podali návrh projektu, naleznou jeho hodnocení v Grantovém informačním systému GRIS.
Grantová agentura České republiky (GA ČR) od příštího roku podpoří 16 projektů, které uspěly v soutěži JUNIOR STAR. Pětileté projekty s rozpočtem až 25 milionů Kč mají za cíl podpořit ty nejlepší začínající vědce do 8 let od získání titulu Ph.D. Umožní jim jednak se věnovat vlastním vědeckým tématům, ale také založit vlastní výzkumnou skupinu. Polovina podpořených projektů bude řešena v rámci Akademie věd ČR.
„Soutěž JUNIOR STAR si klade za cíl identifikovat projekty mladých řešitelů, kteří mají vysoký potenciál dosáhnout světově významných výsledků a zároveň mají ambici se vědecky osamostatnit. Podobně jako u soutěže EXPRO se jedná o exkluzivní granty – je vybráno pouze malé procento projektů, jejichž řešitelům je poskytnuta nadstandardní podpora na dobu pěti let. Začínající vědci získávají větší badatelskou svobodu, zároveň ale také doufáme, že udělení grantu je vzkazem pro instituce, kde působí, že od nich lze očekávat vynikající výsledky i v budoucnu,“ řekl doc. RNDr. Petr Baldrian, Ph.D., a dodal: „Podpora mladých vědců je jednou z priorit GA ČR. V letošním roce jsme pro mladé vědce po získání doktorátu poprvé vypsali soutěž POSTDOC INDIVIDUAL FELLOWSHIP, zaměřenou na vědeckou mobilitu. Mladí vědci – studenti i postdoktorandi – jsou ale také významnou součástí týmů standardních či mezinárodních projektů, kde mohou získat praktické zkušenosti s výzkumem.“
V druhém ročníku soutěže JUNIOR STAR je doporučeno k financování celkem 16 projektů z celkem 315 podaných návrhů. Polovina podpořených projektů bude řešena od příštího roku na Akademii věd České republiky, tři projekty na Masarykově univerzitě v Brně a dva na Českém vysokém učení technickém v Praze. Po jednom projektu pak na České zemědělské univerzitě v Praze, Jihočeské univerzitě v Českých Budějovicích a na Vysoké škole chemicko-technologické v Praze.
Na hodnocení návrhů projektů JUNIOR STAR se podílejí výhradně zahraniční vědci doporučení mezinárodní agenturou Science Connect. Hodnocení probíhá ve dvou fázích, přičemž každý návrh projektu hodnotí přinejmenším čtyři zahraniční odborníci z dané výzkumné oblasti.
Registrační číslo | Navrhovatel | Název | Uchazeč | Doba trvání |
---|---|---|---|---|
22-06008M | Ing Prokop Hapala, PhD | Počítačový návrh templatoveho sestavování, replikace a syntézy na iontových površích | Fyzikální ústav AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-11299M | Ing. Petr Kovaříček, Ph.D. | Reakční sítě na fázových rozhraních pro dynamickou samoskladbu | Fakulta chemické technologie, Vysoká škola chemicko-technologická v Praze | 5 |
22-17593M | Mgr. Kateřina Sam, Ph.D. | Kolaps ekosystémů v nepřítomnosti pavouků a ptáků? | Přírodovědecká fakulta, Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích | 5 |
22-18033M | Ing. Tomáš Fíla, Ph.D. | Dynamika rázů s využitím rychlé rentgenové radiografie a zábleskového rentgenového zdroje | Fakulta dopravní, České vysoké učení technické v Praze | 5 |
22-18424M | Jan Perner, Ph.D. | Funkční genomika a symbio-genomika v klíšťatech | Biologické centrum AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-20303M | Mgr. Hana Sedláčková, Ph.D. | Dešifrování počátků replikace DNA v integritě genomu | Biofyzikální ústav AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-20342M | RNDr. Tomáš Slanina, Ph.D. | Organické solární elektrické baterie používající ukládání elektronů do chemických vazeb | Ústav organické chemie a biochemie AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-21743M | Dr. Madalina Bianca Moraru | Role soudů ve formování přístupu k azylu | Právnická fakulta, Masarykova univerzita | 5 |
22-22000M | Dr. Dominik Kriegner | Multipólové antiferromagnety: Nové vzájemně propojené kapitoly v krystalografii, pásové strukture a elektronice | Fyzikální ústav AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-23183M | RNDr. Zuzana Kúkelová, PhD. | Nová generace algoritmů pro řešení problémů geometrie kamer | Fakulta elektrotechnická, České vysoké učení technické v Praze | 5 |
22-28659M | Mgr. Filip Hrbáček, Ph.D. | Vliv změny klimatu na dynamiku periglaciálního prostředí v oblasti Antarktického poloostrova | Přírodovědecká fakulta, Masarykova univerzita | 5 |
22-30571M | RNDr. David Sehnal, Ph.D. | Cell*: webová platforma pro vizualizaci, modelování a dynamiku organelových a buněčných struktur | Přírodovědecká fakulta, Masarykova univerzita | 5 |
22-33162M | Ole Jann, PhD | Data, algoritmy, moc: Ekonomické teorie informační společnosti | Národohospodářský ústav AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-33266M | Ioannis Markonis | Vyhodnocení intenzifikace suchozemského hydrologického cyklu | Fakulta životního prostředí, Česká zemědělská univerzita v Praze | 5 |
22-33877M | Mgr. Kateřina Rohlenová, Ph.D. | Mezibuněčná komunikace nukleotidů: přehlížený cíl pro nové protirakovinné přístupy | Biotechnologický ústav AV ČR, v.v.i. | 5 |
22-35680M | Roman Pleskot, Ph.D. | 4D buněčná přepážka | Ústav experimentální botaniky AV ČR, v.v.i. | 5 |
Výsledky ostatních grantových soutěží vyhlášených GA ČR budou oznámeny 6. prosince 2021.
Podívejte se na aktuální díl seriálu představující projekty JUNIOR STAR, které uspěly v minulém roce.
Díky ochotě a nasazení hodnotitelů se GA ČR podařilo ukončit hodnoticí proces soutěže JUNIOR STAR v původně plánovaném termínu, jeho výsledky tak budou zveřejněny již 2. listopadu. Termín zveřejnění výsledků byl původně odložen na začátek prosince proto, že GA ČR na jaře vyšla vstříc požadavkům vědecké komunity a prodloužila termín pro podávání návrhů projektů. Reagovala tak na mimořádnou situaci, kdy badatelům i hodnotitelům znesnadňovala práci tehdejší protipandemická opatření.
„Jsem rád, že se nám výsledky soutěže JUNIOR STAR podaří vyhlásit již na začátku listopadu. Vědci, jejichž projekty budou vybrány k financování, tak budou mít více času se na jejich řešení připravit. To je důležité i kvůli tomu, že se často jedná o projekty, v jejichž rámci vznikají nové vědecké týmy. Vynikajícím začínajícím vědcům navíc přinesou možnost se badatelsky osamostatnit, tedy zaměřit se na vlastní témata. Minulý rok tento druh grantů přilákal do České republiky i řadu nadějných badatelů ze zahraničí,“ řekl člen předsednictva GA ČR doc. RNDr. Petr Baldrian, Ph.D.
Soutěž JUNIOR STAR, která nabízí excelentním mladým řešitelům nadstandardní podporu až 25 mil. Kč na dobu pěti let, byla poprvé vyhlášena minulý rok a zájem o ni překonal očekávání. Stejně jako soutěž EXPRO jsou návrhy projektů JUNIOR STAR hodnoceny výhradně zahraničními panely odborníků.
Výsledky ostatních grantových soutěží GA ČR oznámí v plánovaném termínu na začátku prosince.
Podívejte se na aktuální díl seriálu, ve kterém představujeme podpořené projekty JUNIOR STAR.
Jeseteři žijí na naší planetě již od dob dinosaurů a zachovali si některé archaické a dnes již mezi ostatními obratlovci unikátní znaky. Přestože jsou jeseteři evolučně velmi úspěšní, čelí dnes vyhynutí. V tzv. červené knize ohrožených zvířat je 16 z 27 druhů jeseterů klasifikováno jako kriticky ohrožení.
„Evidentně je na vině člověk, který při honbě za kaviárem vydrancoval většinu jeseteřích populací. Nemalou měrou je na vině rovněž znečištění vodních toků a výstavba přehrad, které brání jeseterům při jejich migracích za reprodukcí. Proto jsme se začali zabývat vývojem metod, které mají za cíl ochranu a genetickou konzervaci jeseterů,“ říká doc. Ing. Martin Pšenička, Ph. D., z Fakulty rybářství a ochrany vod Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích, který vedl projekt podpořený Grantovou agenturou České republiky s názvem „Jaderný transfer u ryb: šance pro obnovení mizejících druhů jeseterů.”
Oplození somatickou buňkou
Vědci se vydali dvěma směry. Prvním byl klasický jaderný transfer. Podstata metody je jednoduchá. Vezme se buňka ohroženého druhu jesetera, například z ploutve, a injikuje se do vajíčka náhradního blízkého druhu. Vajíčko je tedy „oplozeno“ nikoliv spermií, ale somatickou buňkou. Vajíčko z nějakého důvodu pozná, že je přítomná buňka diploidní (obsahuje kompletní informaci ke vzniku jedince) a genetickou informaci vajíčka vyloučí. Výsledný organismus je klon, který má jadernou genetickou informaci pouze somatické buňky donora. Druhým směrem bylo využití unikátního fenoménu polyspermie u jeseterů, tedy oplození jednoho vajíčka více spermiemi.
Rýhování embya jesetera malého
„Tato vlastnost by mohla být využita k obnově druhu pouze ze spermie a vajíčka náhradního druhu. Zde je nutné si uvědomit, že vajíčka ryb nepřežívají zamražení. Uchování genetického materiálu ve zmraženém stavu lze tedy pouze v podobě spermií či buněk,“ vysvětluje doc Pšenička.
Hlavní výzvou při řešení projektu bylo zvýšení životaschopnosti výsledných klonů. Na jednu stranu je totiž tato metoda u ryb velmi zvýhodněna externím oplozením a vývojem, ovšem na druhou stranu mají klonované ryby obecně velmi malé přežití, a to včetně modelových druhů, jako jsou dánio pruhované, karas obecný nebo medaka japonská. U těchto druhů lze získat okolo 20 % embryí, přičemž nejlepšího výsledku bylo dosaženo při získání cca 2 % dospělců. „V naší práci se nám po řadě optimalizací podařilo získat přes 60 % embryí u různých druhů jeseterů. Bohužel po stadiu blastuly přicházely další velké ztráty,“ říká Martin Pšenička.
Životaschopné hybridy
Velkým překvapením pro vědecký tým bylo zjištění, že po vniknutí více spermií do vajíčka se embrya normálně vyvíjela. Po analýze vzniklých polyspermních embryí vědci zjistili, že jedna spermie splyne s prvojádrem vajíčka a vytvoří zygotu, jedna až tři spermie vytvoří blastomery (embryonální buňky), které se vyvíjí samostatně s genetickou informací pouze od otce a další spermie (až desítky) zanikají. Část buněk nesoucí pouze otcovskou jadernou genetickou informaci se diferencuje do zárodečných buněk, a předává tak (zatím jen teoreticky) genetickou informaci do další generace. „Pokud víme, tak se jedná o unikátní mechanismus oplození. Tento objev nám dal možnost vytvořit první životaschopné hybridy, vzniklé ze tří rodičů různých druhů: jesetera ruského, jesetera sibiřského a jesetera malého. Jeden potomek tak měl jednu matku a dva otce, kde spermie jednoho druhu fúzovala s prvojádrem vajíčka druhého druhu (diploidní linie) a spermie třetího druhu vytvořila samostatnou klonální haploidní linii,“ vysvětluje docent Pšenička.
Jeseter malý
Jesetery lze klonovat
Nejdůležitějším závěrem projektu je, že jesetery lze klonovat, tedy obnovit genomovou informaci jedince z neinvazivně odebrané somatické buňky. Tyto buňky lze bez problémů dlouhodobě uchovávat zamražené v tekutém dusíku.
Rozhodujícím krokem optimalizace jaderného transferu byla zdánlivá maličkost, množství buněk potažmo jader somatických buněk, které byly injikovány do vajíčka. Se zvyšujícím se počtem buněk se zvyšovalo i přežití klonů.
Tuto schopnost vajíčka akceptovat více jader lze přirovnat ke schopnosti akceptovat více spermií – polyspermii.
Centrum výzkumu jeseterů
Ve Francii a Německu vědci pracují na ochraně a obnově jesetera velkého, který byl mimochodem i původním druhem v České republice. Nyní je tento druh, jako řada dalších, na pokraji vyhynutí. Zahraniční vědci dlouhodobě podněcovali myšlenku aplikace jaderného transferu na jesetery. „Kolegové ve Francii mají již dlouholeté zkušenosti s jaderným transferem u karasa obecného, ale na práci s jesetery nemají zázemí. Naše laboratoř s nimi na toto téma navázala spolupráci a domluvili jsme se, že metodu přeneseme na jesetery. Máme ve Vodňanech unikátní sbírku jedenácti druhů jeseterů a mezi nimi i jesetera malého, kterého jsme si zvolili jako modelový druh,“ uvádí doc. Pšenička. Tato ryba dospívá relativně brzy (4-5 let) a jak jeho druhový název napovídá, tak má relativně nízké nároky na prostor. Na Fakultě rybářství a ochrany vod zvládají výtěr této ryby od ledna až do června, což otevřelo možnosti širokého výzkumu. Díky tomu se tým vědců pod vedením doc. Martina Pšeničky dostal do povědomí řady výborných vývojových biologů z celého světa, kteří s ním nyní navazují spolupráci. Fakulta rybářství a ochrany vod se tak stala jakýmsi celosvětovým centrem výzkumu jeseterů.
doc. Ing. Martin Pšenička, Ph.D. se narodil 17. ledna 1981 v Karlových Varech. Vystudoval Střední rybářskou školu v Třeboni a následně Jihočeskou univerzitu v Českých Budějovicích, obor všeobecné zemědělství se specializací rybářství. Studium prohluboval dále na Univerzitě Hokkaido v Japonsku. Od roku 2010 působí jako akademický pracovník na Fakultě rybářství a ochrany vod na Jihočeské univerzitě v Českých Budějovicích a je zde vedoucím Laboratoře zárodečných buněk. Je hlavním pořadatelem významných mezinárodních konferencí a také hostujícím editorem v časopise Journal of Applied Ichthyology, Fish Physiology and Biochemistry a International Journal of Molecular Sciences.
Na úvodním obrázku: Larva jesetera malého.
Převrat ve vývoji flexibilních materiálů pro použití v elektronice a uchovávání energie si vědci slibují od nových originálních materiálů na bázi polymerů. Ty jsou dnes díky přípravě z dostupnějších surovin, smíšené elektronové a iontové vodivosti a možnosti modifikace vodivosti a stability považovány za kandidáty na efektivnější elektrody pro baterie a kondenzátory.
Rozvíjející se elektronika a požadavky na ekologičtější energetické aplikace stimulují vývoj nových materiálů pro baterie, superkondenzátory, palivové a solární články. Vědcům z Ústavu makromolekulární chemie AV ČR (ÚMCH AV ČR) se nyní v rámci tříletého projektu podařilo připravit nové vodivé materiály na bázi polymerů ve formě prášků, tenkých vrstev, kryogelů a hybridních kompozitů s funkcemi vhodnými hlavně pro elektrodové materiály pro přeměnu a skladování energie a katalýzu. „Během řešení projektu se ukázalo, že získané porézní materiály můžou být také využité jako adsorbenty nebo antibakteriální materiály,“ říká Dr. Patrycja Bober, vedoucí Oddělení vodivých polymerů v ÚMCH AV ČR. Výsledky výzkumu byly publikovány v renomovaných impaktovaných vědeckých časopisech: Journal of Materials Chemistry C, Journal of Colloid and Interface Science, Macromolecular Rapid Communications, Polymer apod. Celkem bylo publikováno 12 článků.
Polypyrol cryogel připravený s želatinou (vlevo) a ilustrace makroporézního morfologie odpovídajícího aerogelu (vpravo).
Hlavní komplikací úspěšného projektu bylo nalezení optimální doby kryopolymerace pro získání maximálního výtěžku připraveného polymeru v kryogelech a optimalizaci technologie čištění. „Kryopolymerace je velmi pomalý proces. Nyní již víme, že nám na ni stačí jeden týden, ale čištění materiálů trvá přibližně 3 měsíce. Bohužel, další komplikace nastala během pandemie, kdy jsme si museli zvyknout na komunikaci na dálku a na online schůzky namísto osobního jednaní a diskuzí nad výsledky,“ objasňuje Dr. Patrycja Bober.
Na vývoji nových vodivých materiálů spolupracovali vědci z ÚMCH se zahraničními kolegy z rakouského Wood KPlus – Kompetenzzentrum Holz GmbH, ze slovenského Ústavu polymérov SAV a ze srbské University of Belgrade. „Také jsme úzce spolupracovali se skupinou prof. Ing. Petra Humpolíčka, Ph.D., z Centra polymerních systémů Univerzity Tomáše Bati ve Zlíně. Během zkoumání biologických vlastností makroporézních a vodivých kryogelů jsme společně zjistili, že polypyrrolové kryogely stabilizované želatinou vykazují významný antibakteriální účinek bez dalších antibakteriálních látek, což je velmi slibné pro jejich potenciální využití také v biomedicínských aplikacích,“ popisuje Dr. Patrycja Bober.
Nově získané poznatky včetně jednokrokového kryopolymerizačního postupu nyní vědci využijí v rámci řešení dalšího projektu, podpořeného Grantovou agenturou ČR, který se věnuje přípravě a charakterizaci inovativních vysoce porézních vodivých polymerních materiálů a jejich kompozitů pro degradaci organických barviv, léčiv nebo těžkých kovů z odpadních vod.
Ing. Patrycja Bober, Ph.D., je vedoucí Oddělení vodivých polymerů v Ústavu makromolekulární chemie Akademie věd České republiky. Po absolvování doktorského studia v oboru makromolekulární chemie na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy strávila šest měsíců na finské Åbo Akademi University. Se svou skupinou se věnuje přípravě vodivých polymerů a kompozitu chemickou oxidací nebo elektrochemickou polymerací s ohledem na řízení polymerní morfologie s vysokou elektrickou vodivostí. Její tým spolupracuje s řadou pracovišť v České republice a zahraničí (Rakousko, Srbsko, Finsko, Slovensko, Singapur apod.) v oblasti aplikací připravených materiálů.
Autor: Ústavu makromolekulární chemie AV ČR, na úvodní fotce vědecký tým Dr. Patrycje Bober v ÚMCH AV ČR
Grantová agentura ČR vyhlašuje doplňující výzvu pro podávání návrhů na kandidáty do hodnoticích panelů GA ČR.
Návrhy se předkládají do následujících hodnoticích panelů:
Návrhy na členy hodnoticích panelů mohou na formuláři GA ČR předkládat právnické i fyzické osoby působící v oblasti vědy a výzkumu z řad významných odborníků, kteří v základním výzkumu dosáhli přesvědčivých výsledků. Předložené nominace musí obsahovat seznam všech pracovišť kandidáta a prohlášení zaměstnavatele, že s nominací souhlasí a je připraven kandidáta v případě jeho jmenování uvolňovat na zasedání panelů, případně dalších poradních orgánů předsednictva GA ČR, která mohou vyplynout z titulu členství v panelu. Z důvodu vyloučení střetu zájmů při hodnocení projektů, je GA ČR nucen upřednostňovat kandidáty s menším počtem afiliací. Délka členství v hodnoticím panelu se stanovuje zpravidla na 2 roky a každý zvolený člen panelu může tuto činnost vykonávat nejvýše po dvě funkční období. Grantová agentura přivítá vyšší zastoupení žen, podobně jako cizojazyčných pracovníků působících na našich institucích, v podaných nominacích na členy hodnoticích panelů.
Jedním z důležitých požadavků na člena hodnoticího panelu je ochota a schopnost umět s určitým nadhledem posoudit v rámci panelu širší úsek oboru, tedy nejen specializaci vlastní vědecko‐výzkumné činnosti. Dále je třeba zdůraznit, že člen hodnoticího panelu je nominován jako vědecká osobnost, nikoli jako zástupce instituce, v níž působí. Očekává se tudíž schopnost posuzování výhradně podle odborných hledisek. Povinností člena hodnoticího panelu je vyjádřit se ke značnému počtu projektů, seznámit se se všemi předloženými projekty a dále zúčastnit se všech zasedání hodnoticího panelu. Členství v panelu je tedy náročné na časové i pracovní zatížení. Členům panelů náleží za jejich práci finanční odměna.
GA ČR využívá webovou aplikaci pro zpracování grantových přihlášek, dílčích i závěrečných zpráv pro řešitele a dále i pro hodnocení projektů členy panelů. Proto je nezbytné, aby kandidáti na členství v hodnoticích panelech byli schopni a ochotni tento elektronický systém používat.
Návrhy do hodnoticích panelů pro nadcházející funkční období začínající 1. dubna 2022 je třeba zaslat Kanceláři GA ČR v písemné formě nebo elektronicky na formuláři GA ČR podepsaném osobou oprávněnou jednat jménem zaměstnavatele (lze i prostřednictvím Informačního systému datových schránek – ISDS: a8uadk4) na e-mailovou adresu podatelna@gacr.cz nejpozději do 30. listopadu 2021.
Neúplně vyplněné návrhy nebo návrhy, které nebudou podány na stanoveném formuláři, GA ČR nebude akceptovat.
Není třeba zdůrazňovat, že úroveň členů panelů má zásadní význam pro kvalitu hodnoticího procesu.
V letech 2007–2009 prozkoumali archeologové z Archeologického ústavu AV ČR, Praha, v. v. i., a Východočeského muzea v Pardubicích v lokalitě Mikulovice u Pardubic několik skupin kostrových hrobů z počátků doby bronzové, z období ca 2200–1700 před Kristem. Záhy se ukázalo, že zdejší pohřebiště je pravým zlatým dolem, a to nejen bohatstvím pohřebních výbav místních nebožtíků, ale zejména nepřeberným množstvím zcela unikátních informací o tomto období.
Staletí kolem a po roce 2000 před Kristem jsou v celoevropském kontextu spojována s počátky bronzové metalurgie a rozvojem dálkového obchodu a nadregionálních kontaktů všeho druhu. Jak znalost poměrně vyspělé metalurgie, tak široké spektrum jejích produktů v podobě stovek typů bronzových předmětů, se během několika desetiletí rozšířily téměř do všech koutů tehdy známého světa. V této klíčové době patřilo území dnešních Čech, spojované s tzv. Únětickou archeologickou kulturou, spolu s oblastmi jižní Anglie (kultura Wessex) a jihovýchodního Španělska (kultura El Argar) k nejvyspělejším oblastem evropského kontinentu a jeho tehdejší obyvatelé udávali po několik staletí tón společenskému, hospodářskému a politickému vývoji celé širší střední Evropy.
Na rozsáhlém území mezi německým Harzem, polským Slezskem a jihozápadním Slovenskem, kde se s památkami Únětické kultury setkáváme, jsou dnešní Čechy množstvím i kvalitou nálezů nepochybně regionem nejbohatším. To se týká i charakteristických kostrových pohřebišť té doby. Naši předkové na nich pohřbívali své mrtvé ve skrčené poloze, na pravém boku, hlavou k jihu a obličejem k východu. Někdy je ukládali do jednoduchých obdélných hrobových jam, často ale najdeme i opravdové kamenné hrobky se složitou konstrukcí, dlážděným dnem, zděnými stěnami a stropem z rozměrných kamenných bloků. Právě dvě taková bohatá kostrová pohřebiště, prozkoumaná již v roce 1879 poblíž Únětic nedaleko Prahy lékařem z blízkých Roztok, Čeňkem Ryznerem, dala také ještě v 19. století jméno celé archeologické kultuře – Únětická. I když se regionální skupiny Únětické kultury na obrovském území jejího rozšíření navzájem v lecčems liší, společný habitus jim dává mimo jiné právě shodný pohřební ritus i velmi typické formy společně se vyskytujících předmětů, nádob, šperků atd.
Jednou z významných odlišností území dnešních Čech od všech sousedních oblastí je masový výskyt jantaru v hrobech zdejších obyvatel. Zejména v těch ženských často nacházíme nádherné jantarové náhrdelníky. Jantar je na našem území jednoznačně cizího (baltského) původu a je proto významným dokladem nadregionálních kontaktů příslušníků zdejších “starobronzových“ populací. Zatímco ze sousedních oblastí (střední Německo, polské Slezsko, Morava) známe nanejvýš několik málo desítek pohřbů s jantarem, přítomném nejčastěji jen v jediném hrobě na celém pohřebišti, máme dnes z území Čech k dispozici více než 320 hrobů obsahujících jantarové šperky – výjimkou není ani deset a více na jednom pohřebišti – s desítkami i stovkami jantarových šperků.
Z celkového obrazu svým bohatstvím vyčnívá právě pohřebiště v Mikulovicích. S téměř 900 jantarovými předměty identifikovanými ve 27 zdejších hrobech jsou Mikulovice na jantar nejbohatší lokalitou v celém únětickém světě a jednou z nejbohatších v soudobé Evropě vůbec. Jantarové náhrdelníky, které patří na našem území k typickým ženským šperkům, se tu našly ve více než 40 % všech ženských hrobů, což je extrémní množství. Hrob ca 35 let staré ženy č. 2 je se svým nádherným náhrdelníkem složeným z více než 400 jantarových perel dokonce vůbec nejbohatším hrobem obsahujícím jantar známým z celé tehdejší Evropy. Právě toto extrémní bohatství bylo významným impulzem k vědecké analýze a publikaci této nekropole v rámci mezinárodního interdisciplinárního projektu finančně podpořeného grantem GA ČR.
Archeologie stále intenzivněji spolupracuje s nejrůznějšími přírodními vědami. Zdaleka už nejde jenom o radiokarbonové datování nebo chemické složení kovových předmětů. V poslední době jsou to zejména analýzy tzv. mobilitních (Sr a O) a výživových (C a N) izotopů, pomáhající mapovat možné oblasti původu a stravovací návyky našich předků, a samozřejmě analýzy aDNA. S rozšiřujícím spektrem využívaných metod se vyvíjí i metodika a “filosofie“ jejich využívání. Výzkum rychle směřuje od analýz jednotlivých případů k multidisciplinárním projektům zkoumajícím a interpretujícím celé komplexy dat – v našem případě celá pohřebiště, celé pravěké komunity. To je i případ projektu vědeckého vyhodnocení pohřebiště v Mikulovicích.
Ne všechny potřebné analýzy je možné nebo účelné provádět na pracovištích v ČR. Spolupracujeme proto i s řadou renomovaných zahraničních institucí a kolegů, často nositelů ERC gratů. Za jiné stojí za zmínku univerzity v Bristolu či Helsinkách (prof. V. Heyd, analýzy tzv. mobilitních izotopů stroncia a kyslíku), Curt-Engelhorn-Zentrum Archäometrie v Mannheimu (prof. E. Pernicka, prof. R. Schwab a další, materiálové analýzy, radiokarbonové datování), tým Dr. W. Haaka na Max Planck Institute for the Science of Human History v Jeně nebo tým prof. D. Reicha na Harvardu (analýzy aDNA, paleopatologie atd.). Nicméně na našem výzkumu se samozřejmě podílela i řada pracovišť z ČR, v čele s kolegyněmi a kolegy z několika ústavů AV ČR (ÚJF v Řeži, Geologický ústav), Antropologického oddělení NM v Praze, České geologické služby, Přírodovědné fakulty UK v Praze, Anatomického ústavu Fakultní nemocnice v Brně-Bohunicích, Přírodovědecké fakulty UP v Olomouci nebo Ústavu archeologie a muzeologie FF MU v Brně.
Díky nadprůměrnému bohatství hrobů mikulovické starobronzové komunity, zejména výskytu importů, tedy předmětů, surovin či technologií prokazatelně cizího původu (např. zmíněný jantar), a také díky strategické geografické poloze, jsme už od počátku připisovali zdejší aglomeraci možnou roli klíčového uzlového bodu na významné dálkové komunikaci. Poloha na ní umožňovala přísun těchto komodit ve výrazně nadprůměrném množství. To dává tušit, že se zdejší komunita na provozu na této komunikaci patrně nějakým způsobem podílela – někteří její příslušníci z její existence významně profitovali. Opět bych tu připomněl ženu z hrobu č. 2, pohřbenou kromě pěti bronzových náramků, tří bronzových jehlic a dvou zlatých vlasových ozdob také s již výše zmíněným nádherným jantarovým náhrdelníkem složeným z více než 400 jantarových perel a několika tzv. rozřaďovačů, vzácných jantarových kamenů s vícenásobným paralelním vrtáním, které sloužily nejen jako ozdoba, ale také k udržování odstupu mezi celkem třemi řadami jantarových korálů.
Zejména dvojité a trojité rozřaďovače činkovitého tvaru jsou svým tvarem zcela výjimečné a nezaměnitelné, svědčící o mimořádné zručnosti a invenci svého výrobce/designera. Tyto svým tvarem nezaměnitelné artefakty známe jen ze čtyř soudobých bohatých ženských hrobů, tří na území Čech a čtvrtého, prozkoumaného nedaleko naší severní hranice. Všechny byly součástí nádherných jantarových náhrdelníků s velmi podobným designem – jeden ústřední, obdélný či okrouhlý kámen s vícenásobným paralelním vrtáním byl doplněn několika činkovitými rozřaďovači s vícenásobným paralelním vrtáním a dvěma nebo třemi šňůrami drobných jantarových perel. Šlo o záměrně vyrobené a sestavené honosné jantarové šperky, složené ze standardizovaných setů rozřaďovačů doplněných dvěma či třemi šňůrami jednoduchých perel. Náhrdelníky vznikly mezi léty 2000–1800 před Kristem ve specializované šperkařské dílně působící někde na území středních Čech a byly určeny pro významné zákazníky/zákaznice, ženy, stojící na vyšších stupíncích tehdejší únětické sociální hierarchie.
A jak se poloha aglomerace na významné dálkové komunikaci a příliv exotického zboží odrazily v životě mikulovické komunity? Zdejší populaci můžeme charakterizovat, pro někoho možná překvapivě, jako typicky zemědělskou, s homogenním signálem stravovacích návyků odpovídajících konzumaci běžného spektra plodin (zejména pšenic – dvouzrnky, jednozrnky a špaldy) i domácích zvířat (tura, prasat, ovcí/koz) své doby. Doloženo je komplexní využívání okolního přírodního prostředí, které v blízkosti aglomerace charakterizujeme jako suché, spíše otevřené stanoviště, patrně bez výskytu zapojeného lesa, s podmínkami vhodnými k provozování zemědělské činnosti. Zdejší sídelní aglomeraci, jejíž rozsah odhadujeme na ca 60 ha, měla patrně zcela odlesněnou a intenzivně multifunkčně využívanou a částečně zastavěnou centrální plochu, lemovanou zemědělsky obhospodařovanou půdou postupně přecházející v místy řidší lesní porosty. Antropologické a paleopatologické analýzy nás poněkud překvapivě informují o daleko horším zdravotním stavu a větších zdravotních problémech zdejších obyvatel, než by se mohlo zdát na základě výsledků dosavadního výzkumu. Pomineme-li některá běžnější, často zhojená zranění i výjimečné případy s fatálními následky, překvapuje na první pohled zejména vysoký podíl jedinců s možnými stopami TBC na kostech, ale i poměrně vysoký podíl kloubních či zánětlivých onemocnění, vrozené skoliózy nebo potravinové nedostatečnosti. Také stopy intenzivní, opakující se pracovní činnosti na zubech několika skeletů patří mezi výjimečná zjištění. Již zmíněné analýzy tzv. výživových izotopů uhlíku a dusíku neindikují téměř žádnou sociální stratifikaci. Pouze dva skelety (dvojhrob muže a ženy) vykazují výrazně odlehlé hodnoty naznačující častější konzumaci masa. Zatímco muž byl patrně původem z regonu, žena byla pomocí analýzy tzv. mobilitních izotopů stroncia a kyslíku jednoznačně identifikována jako “cizinka“. Jejich obecně vyššímu sociálnímu postavení v rámci komunity však na druhé straně neodpovídá množství ani kvalita milodarů z jejich hrobu. Tím se dostáváme k relativně nízkému podílu tzv. imigrantů, jedinců cizího původu, pochovaných společně s “místními“ příslušníky zdejší populace, kterou prof. Heyd charakterizuje jako převážně lokální, usedlou společnost bez výraznějších signálů běžnější mobility, přičemž i většina jedinců pohřbených s importovanými artefakty jsou místní. Zatímco jedinců pocházejících z výrazně větších vzdáleností (mimo území dnešních Čech) nebylo v Mikulovicích pohřbeno více než ca 10 %, najdeme ve zdejším vzorku statisticky významný signál větší regionální mobility žen, nežli mužů a zejména dětí, která je doložena i z dalších oblastí Evropy a bývá běžně interpretována jako jeden z dokladů ženská exogamie.
Na pohřebišti v Mikulovicích byli tedy pohřbíváni převážně příslušníci běžné, usedlé, lokální zemědělské komunity, žijící v centru relativně izolované, rozsáhlými neosídlenými oblastmi obklopené menší regionální skupiny únětické kultury, patrně běžně praktikující regionální ženskou exogamii. Základem její existence bylo zemědělství, pěstování běžných kulturních plodin a chov domácích zvířat. Analyzované hroby, zejména pak ženské, jsou ale plné importů všeho druhu, pocházejících z různých směrů a kulturních prostředí, ze vzdáleností až mnoha set km, a to v jinde nevídaném množství a kvalitě. To bylo s největší pravděpodobností způsobeno jednak polohou lokality na významné dálkové komunikaci, z části pak také přímou participací některých příslušníků zdejší komunity na provozu na této komunikaci.
Sedmisetstránkovou vědeckou publikací z per více než třicítky autorů ze čtyř zemí ale náš výzkum nekončí. V současné době probíhají komplexní analýzy aDNA celé zdejší populace a nové vyhodnocení všech získaných informací a dat v tomto zcela unikátním kontextu. Takto komplexně a detailně prozkoumaná a analyzovaná komunita nemá totiž ve výzkumu evropské doby bronzové v současné době obdoby.
Autor textu: Michal Ernée, Archeologický ústav AV ČR, Praha, v. v. i.
Foto: Jarmila Koutová
Grantová agentura České republiky (GA ČR) bude společně se švýcarskou agenturou Swiss National Science Foundation (SNSF) od ledna financovat projekt „Značení vedlejších vět pádovými morfémy“. Vědci se zaměří na zkoumání tohoto jazykového jevu ve 21 evropských jazycích a zmapují tak oblast, která zatím nebyla probádána. Řešitelem tříletého projektu bude na české straně Mgr. Pavel Caha, Ph.D., z Filozofické fakulty Masarykovy univerzity. Řešení švýcarské části se ujmou vědci z Université de Genève.
Projekt byl vybrán na základě iniciativy Weave, která do roku 2025 propojí dvanáct evropských agentur a díky které je možné propojit v jednom projektu vědce až ze tří států. Zmíněný projekt byl vybrán na principu Lead Agency – návrh projektu hodnotila pouze jedna agentura a druhá výsledky jejího hodnocení přejala. V tomto případě byla v roli hodnoticí agentury SNSF. Každá ze zapojených agentur bude financovat tu část projektu, na které se podílejí vědci působící v daném státu.
V pátek 1. října navrhla Rada pro výzkum, vývoj a inovace (RVVI) jmenovat předsedou GA ČR doc. RNDr. Petra Baldriana, Ph.D., který v současné době odpovídá za oblast zemědělských a biologicko-environmentálních věd. Oblasti lékařských a biologických věd by se měl ujmout prof. MUDr. Mgr. Milan Jirsa, CSc., působící na Institutu klinické a experimentální medicíny a 1. lékařské fakultě Univerzity Karlovy. Uvedené role – tj. člena předsednictva za oblast lékařských a biologických věd a zároveň pozici předsedy GA ČR – zastával prof. RNDr. Jaroslav Koča, DrSc., který na začátku července nenadále zemřel.
Doc. RNDr. Petr Baldrian, Ph.D., v předsednictvu GA ČR působí od roku 2017. V lednu 2021 začalo jeho druhé funkční období. Vystudoval mikrobiologii na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy. Zaměřuje se na ekologii půdních organismů a využití mikroorganismů v biotechnologiích. Je vedoucím Laboratoře environmentální mikrobiologie v Mikrobiologickém ústavu Akademie věd ČR. V minulosti byl oceněn například Cenou ministra školství či Akademickou prémií AV ČR, ale také Cenou předsedy GA ČR. Na mezinárodní scéně působí či působil jako ambasador International Society for Microbial Ecology, editor časopisů a řešitel mezinárodních projektů. Působí i v panelech řady zahraničních grantových agentur a jako pedagog, školitel a člen oborových komisí doktorského studia.
Prof. MUDr. Mgr. Milan Jirsa, CSc., dosud působil v GA ČR jako člen dvou hodnoticích panelů v rámci oborové komise lékařských a biologických věd. Je absolventem Fakulty všeobecného lékařství a Přírodovědecké fakulty Univerzity Karlovy. Specializuje se na genetiku jaterních chorob. Je vedoucím Laboratoře experimentální hepatologie a zástupcem přednosty Centra experimentální medicíny IKEM, k jehož vybudování významně přispěl. Jeho práce vedoucí k objasnění příčiny několika dědičných onemocnění byly oceněny Českou hepatologickou společností ČLS JEP, čestným členstvím v České společnosti klinické biochemie a mezinárodní cenou The Bares Award. Z mezinárodních aktivit lze uvést členství ve vědecké radě nizozemské nadace De Crigler-Najjar Stichting zaměřené na financování výzkumu dědičných žloutenek. Na Karlově Univerzitě působí jako pedagog, školitel a člen oborové komise biochemie a patobiochemie.
O předsednictvu GA ČR
Předsednictvo GA ČR je jmenováno vládou ČR na návrh Rady pro výzkum, vývoj a inovace. Je složeno z pěti členů, kteří zastupují pět základních vědních oborů – technické vědy (prof. Ing. Rostislav Drochytka, CSc., MBA, dr. h. c.), vědy o neživé přírodě (RNDr. Alice Valkárová, DrSc.), lékařské a biologické vědy (dočasně zastupuje doc. RNDr. Petr Baldrian, Ph.D.), společenské a humanitní vědy (prof. Ing. Stanislava Hronová, CSc., dr. h. c.) a zemědělské a biologicko-environmentální vědy (doc. RNDr. Petr Baldrian, Ph.D.). Funkční období členů předsednictva je čtyřleté s možností jmenování nejvýše na dvě funkční období po sobě následující. Statutárním orgánem GA ČR je její předseda.
Předsednictvo schvaluje vyhlášení veřejných soutěží ve výzkumu a vývoji a rozhoduje o uzavření smluv o poskytnutí podpory, tedy o udělení grantů vědeckým projektům na základě hodnocení oborových komisí a panelů GA ČR. Předsednictvo dále koordinuje činnost těchto poradních orgánů, jmenuje a odvolává jejich členy.
Od října se začne řešit další sedm dvou až tříletých projektů, na kterých budou spolupracovat čeští a slovinští vědci. Tyto projekty byly doporučeny na základě spolupráce typu Lead Agency se slovinskou agenturou Slovenian Research Agency (ARRS). Doplní tak již dříve oznámených deset společných projektů doporučených k financování Grantovou agenturou České republiky. Každá z agentur financuje tu část projektů, na které se podílejí vědci působící v daném státu.
K financování byly doporučeny následující projekty:
Reg. č. | Navrhovatel | Instituce | Název projektu | Doba řešení |
21-46325L
|
doc. RNDr. Miroslav Fojta, CSc. | Biofyzikální ústav AV ČR, v.v.i. | Vývoj citlivého a selektivního elektrochemického genosenzoru pro terénní detekci „citrus bark cracking“ viroidu (CBCVBd) | 3 roky |
21-48595L
|
RNDr. Štefan Vajda, CSc., Dr. habil | Ústav fyzikální chemie J. Heyrovského AV ČR, v.v.i. | Katalytická přeměna zbytkové biomasy na kyselinu glukarovou. Od víceúrovňového modelování až k sestavení funkčního reaktoru | 3 roky |
21-45726L
|
prof. Dr Jiří Klemeš, DSc | Fakulta strojního inženýrství, Vysoké učení technické v Brně | Udržitelný hodnotový řetězec plastů pro přechod na oběhové hospodářství | 3 roky |
21-47163L
|
Ing. Kamil Král, Ph.D. | Výzkumný ústav Silva Taroucy pro krajinu a okrasné zahradnictví, v.v.i. | Fyziologická, morfologická a růstová reakce jedle a buku podél geografického gradientu – základ pro predikci budoucího vývoje trendů | 3 roky |
21-47171L
|
Doc. Ing. David Špaček, Ph.D. | Ekonomicko-správní fakulta, Masarykova univerzita | Dopady koronaviru na organizační změny a digitalizaci ve veřejné správě | 2 roky |
21-47159L
|
prof. Ing. Lenka Kouřimská, Ph.D. | Fakulta agrobiologie, potravinových a přírodních zdrojů; Česká zemědělská univerzita v Praze | INPROFF: Kvalita, bezpečnost a authenticita potravin a krmiv na bázi hmyzího proteinu | 3 roky |
21-47320L | Doc. PhDr. Alenka Jensterle-Doležalová, CSc. | Filozofická fakulta, Univerzita Karlova | Proměny intimity v literárním diskurzu slovinské moderny | 3 roky |
Výzvy byly vyhlášeny v rámci partnerství Central European Science Partnership (CEUS), která bylo nově transformováno do iniciativy Weave. Weave do roku 2025 propojí dvanáct evropských agentur a umožní řešit projekty vědců až ze třech států.